Jõõpre küla esindusansambel tähistab tänavu oma 30 aasta juubelit. Kohvi-koogitamine Heldi tagaaias neljapäeva pärastlõunal mõjus kui moodne naeruteraapia. Kui endal naljasoon kuivanud, siis Jõõpre laulumemmede rõkkav naer ja muhedus on nõnda nakkavad, et ka kõige tuimem tükk kistakse kaasa.
Parasjagu on alanud suvevaheaeg, kuid muidu saavad need 11 laulumemme igal esmaspäeval pisikese Jõõpre küla rahvamajas kokku, et ühtekõlamist harjutada ja laululusti nautida.
Mis see on, mis teid iga nädal kokku tulema paneb?
Signe: Lihtsalt et argipäeva hallist rutiinist eemale saada. Mis sa seal kodus talvistel õhtutel ikka teed? Meil hooaeg algab oktoobrist ja kestab maini. Suvekuudel toimetab igaüks omasoodu. Puhkame üksteisest.
Ülle: Kui teised ütlevad, et lihtsalt koos käia, siis mina isiklikult sain kõikidelt nendelt prouadelt väga suurt jõudu insuldist taastumisel. Olin ikka väga hädine ja alguses oli raskusi sammu pidada, aga nad kõik on mind toetanud.
See on sõprus.
Aga nüüd tuleb suvi. Kas ongi nii, et kohtute alles sügisel uuesti?
Signe: Ikka näeme, sünnipäevadel näiteks. 15. juuni saame jälle kokku.
Kellel on 15. juunil sünnipäev?
Heli: Minul oli – 60 –, aga peo teeme suvel.
Ülle: Tähistame ikka tähtpäevi ka koos. Näiteks vastlapäeval sööme kukleid. Nooremad meist käivad isegi liugu laskmas. Läheme selleks Lavassaarde, seal on suured mäed.
Ilme: Valime mäe ka välja, aga siis sulab lumi enne ära.
Et pigem jääb ilma, mitte vanuse taha …
Enel: Jah, põhjused on mujal, mitte meis.