Paar päeva enne festivali suleti Rannapark selliselt, et läbipääs puudus. Kolmanda päeva hommikul peale festivali ei ole osa lavakonstruktsioone veel maha võetud ega ära veetud. Kahepäevast festivali on teenindatud seega kaks nädalat ja tegelikkuses kestab festival sellega palju kauem kui vaid kaks päeva.
Porimülkaks muudetud jalgteeääred, sel aastal ligikaudu kolm meetrit kõnniteedest mõlemas suunas ja nii kümneid ja kümneid meetreid, vaatavad nukralt pargi külastajaid. Viimasedki nukrad, sest eelmisest aastast on hästi meeles, et loodus ei ole nii võimas, et end nädalate või kuudegagi taastada.
Taastamiseks eneseks aga ei pingutatud moel, et loodusel sellest abi olnuks. Veel kevadelgi olid suured rööpad keset jalgteedevahelisi muruplatse, mis eelmisel aastal tekkinud, sula- ja sademevett triiki täis, ei saanud need haavad silutud enne uut festivali. Sel aastal on musta maad, rööpaid, mis ulatuvad poolde säärde, ja mudamülkaid uskumatult palju rohkem.