Hiljutine võimupartei Demokraatlik Vasakliit lõpetas noore juhi Grzegorz Napieralski sarmist ja pingutustest hoolimata viienda kohaga – 26 mandaati 53 asemel. Rabav tagasiminek, sest eelmisel kümnendil juhtisid vasakpoolsed korduvalt valitsusi ja nende mees Aleksander Kwasniewski oli kümme aastat (1995-2005) Poola president.
Nüüd tuleb tõdeda, et Poola vasakpoolsete perspektiivid on vägagi ähmased. Enne kui ülejäänud seltskonnast seimis pajatada, juhiks tähelepanu statistikast tihti väljajäävale – nimelt on poolakad rahvas, kes arvavad iseendast palju. Tasub meenutada, et nende aadlil oli 16.-17. sajandil õigus kuningat valida ja Poola riik oli korduvalt aastaid kuningata, sest ikka ja jälle pani mõni mees veto teiste otsusele.
Praegu pole küll poolakatel vetoõigust, ent ülal antud pilt nadist osavõtust valimistest läheb veelgi nadimaks, kui teada, et need arvud sisaldavad 390 000 – 455 000 sedelit, mida oli nimme soditud ja siis tühistatuiks kuulutatud. Nii valimistest valimisteni: 10–16 miljonit hääletab, kuid iga kord pea pool miljonit teeb pulli! Rääkimata sellest, et on päris pulliparteid: Eesti kuningriiklaste üks eelkäijatest Poola õllejoojate partei sai 1991. aasta valimistel 3,5 protsenti häältest ja 16 kohta toonases seimis.
Poola seekordsetel valimistel oli loodetud tasemel 4. häältesumma saanud Talurahvapartei (31 kohta), keda juhib omaaegne peaminister ja Tuski liitlane Waldemar Pawlak, kes ilmselt nüüdki koalitsiooni astub. Valimiste kolmanda ja üllatustulemuse tegi Tuski parteist väljalöödud viinaärimehe Janusz Palikoti “Ruch” ehk liikumine (nagu populistide puhul tüüpiline – omanimeline liikumine), mis kogus kümme protsenti häältest ja 40 kohta. Eelmine kuulus populist oli Andrzej Lepper, kes Omakaitse (Samooborona) juhina kuulus 2006-2007 Kaczynski valitsusse, ent läks sel suvel manalateele, muserdatuna süüdistamistest vägistamises. Nii et Poolas populistide troon tühjaks ei jää: kaob üks, tuleb teine.
Ent katoliikluse osa poolakate igapäevaelus arvestades on üllatav, et Palikoti liikumine kogus oma hääled piibliõpetuse koolist väljaviimist, kiriku maksudega maksustamist, aborti, marihuaanat, samasooliste abielusid jne lubades.
On sel kõigel tõsi taga või on lihtsalt tegu ühe osa poolakate järjekordse enese väljaelamise aktsiooniga?